@0    = ~Mám na prodej nekrásnější a nejvzácnější květiny a vidím, že váš vůdce k tobě chová něžné city. Řekni mu, ať ke mně přijde a promluví si se mnou.~
@1    = ~Vítej a buď pozdraven. Jmenuji se Hana.~
@2    = ~Co tu děláš?~
@3    = ~Proč jsi tady?~
@4    = ~Co pro mě můžeš udělat?~
@5    = ~Jen tudy procházím, cestuji na sever. Prodávám ty nejkrásnější květiny, co můžeš na světě najít, takové, co nikdy nevadnou ani neumírají.~
@6    = ~Odpusť mi mou smělost, že k tobě takto mluvím, sire, ale málokdy mám zákazníka, jehož láska hoří tak silně jako ta tvá.~
@7    = ~Co tím chceš říct?~
@8    = ~Jsi opravdu upřímná a zvědavá. Co máš za lubem?~
@9    = ~Jak jsem už řekla, odpusť mi mou smělost, ale vychovali mě, abych vždy mluvila jasně a bez příkras.~
@10   = ~Neměl bys zájem koupit své nejdražší nějakou květinu? Květiny dokážou krásně vyjádřit, co cítí srdce toho, kdo miluje.~
@11   = ~Na plátcích mají napsané něžné zprávy.~
@12   = ~Určitě bych měl zájem. Ukaž, co máš.~
@13   = ~Ne, díky. Nepotřebuju své lásce kupovat kytky.~
@14   = ~(Hana odkryje svou sbírku růží, orchidejí, fialek, sedmikrásek, lilií, pomněnek, karafiátů a jeden zmijí jazyk.) ~
@15   = ~(Všechny květiny jsou v krásných skleněných vázách, v každé jedna. Každá květina překrásně voní.)~
@16   = ~Ukaž mi tu rudou růži.~
@17   = ~Ukaž mi tu bílou růži.~
@18   = ~Ukaž mi tu růžovou růži.~
@19   = ~Ukaž mi tu sedmikrásku.~
@20   = ~Ukaž mi tu pomněnku.~
@21   = ~Ukaž mi tu lilii.~
@22   = ~Ukaž mi tu vodní lilii.~
@23   = ~Ukaž mi tu bílou lilii.~
@24   = ~Ukaž mi tu fialku.~
@25   = ~Ukaž mi ten karafiát.~
@26   = ~Ukaž mi tu orchidej.~
@27   = ~Ukaž mi tu černou orchidej.~
@28   = ~Ukaž mi ten zmijí jazyk.~
@29   = ~Dobrá volba, můj pane! Tady máš svou bílou růži a já si vezmu svou odměnu.~
@30   = ~Už musím jít. Ať ti slepý střelec přeje štěstí v lásce.~
@31   = ~Jak si přeješ. Květiny vskutku nejsou nezbytné, ale jsou opravdu krásné.~
@32   = ~Ach, jistě. Rudá růže. Typická květina milenců. Prostým způsobem sděluje silnou romantickou náklonnost a touhu, abyste se svou láskou byli jedno.~
@33   = ~Vezmu si ji.~
@34   = ~Vím, co dělám! Vezmu si ji.~
@35   = ~(Hana se obrátí zpátky ke své sbírce.) Dejte tomu čas, pane.~
@36   = ~Ne, díky. Rozhodl jsem se, že nakonec nepotřebuju žádnou kytku.~
@37   = ~Ukaž mi nějakou další.~
@38   = ~Zajímavá volba, můj pane. Bílá růže je symbol nevinné lásky a tvé milované jasně sdělí, že jsi její lásky hoden.~
@39   = ~Růžová růže? Dobrá, můj pane, jsi si ale jistý? Její krása je jistě zřejmá, ale to, co sděluje, je přinejmenším dvousečné.~
@40   = ~Jestli k někomu chováš skrytou náklonnost, snad neopětovanou lásku, pak je to květina přesně pro tebe. Jestli to však tak není, doporučuji ti, aby ses díval dále.~
@41   = ~Ve své vybrané delikátnosti sedmikráska chválí tvou milovanou a svědčí o její líbeznosti.~
@42   = ~Věděla jsem, že jsem ve tvých očích zahlédla skutečnou lásku, můj pane! Dej tuto pomněnku své milované a ujistíš ji tak o své nehynoucí lásce.~
@43   = ~Ach, ano. Ze všech lilií, co mám ve sbírce, je tahle má oblíbená.~
@44   = ~Tato květina toho řekne mnoho o tvé milované, jasnými slovy vypráví o tom, jak moc si vážíš její panenské čistoty a krásy.~
@45   = ~Neobvyklá, ale osvěžující volba, můj pane. Dnes se milenci často zajímají jen o tělesnou část lásky.~
@46   = ~Svou volbou vodní lilie ale ukazuješ, že svou milovanou ctíš pro čistotu jejího srdce. Díváš se za hranice tělesného až k její duši.~
@47   = ~Můj pane, obdivuji vás. Jsi statečný dobrodruh, mohl sis tedy vybrat kteroukoli z žen, které přitahuje tvůj životní styl.~
@48   = ~A přesto ses bílou lilií rozhodl vyjádřit úctu a touhu chránit mladistvou nevinnost své milované.~
@49   = ~Ach, ano. Fialka soupeří s rudou růží o první příčku v oblíbenosti u všech milenců. Dej ji své milované a ona pozná, že tvá láska je na celý život.~
@50   = ~Bude vědět, že s ní zůstaneš ve všech jejích zkouškách.~
@51   = ~Podobně jako fialka, i karafiát ukazuje tvé milované, že tvé úmysly s ní jsou na celý život. Miluješ ji hluboce a nikdy o ni nepřestaneš pečovat.~
@52   = ~Orchidej je mezi milenci oblíbená květina, protože dokáže snadno polichotit. Je to hravá a nádherná květina, a protože je vzácná a vybraná, dělá to z ní skvělý dárek.~
@53   = ~Černá orchidej je oblíbená zvlášť mezi mladými milenci, protože je to neobvyklá varianta známé květiny.~
@54   = ~Krásu černé orchideje může ocenit jen to nejvnímavější oko, ale ty, můj pane, zdá se takové máš.~
@55   = ~(Hana tázavě zvedne obočí.) Můj pane, přeješ si snad koupit můj poslední zmijí jazyk?~
@56   = ~Snad i ty trpíš žárlivostí, která dnes zachvacuje tolik mladých duší? Trápím se, když vidím, že zmijí jazyk mizí mnohem rychleji než ostatní květiny.~
@57   = ~Skvělá volba, můj pane! Zde je tvá rudá růže a já si vezmu svou odměnu.~
@58   = ~Neobvyklá volba, můj pane, jistě pro ni však máš své důvody. Zde je tvá růžová růže a já si vezmu svou odměnu.~
@59   = ~Skvělá volba, můj pane! Zde je tvá sedmikráska a já si vezmu svou odměnu.~
@60   = ~Skvělá volba, můj pane! Zde je tvá pomněnka já si vezmu svou odměnu.~
@61   = ~Skvělá volba, můj pane! Zde je tvá lilie a já si vezmu svou odměnu.~
@62   = ~Skvělá volba, můj pane! Zde je tvá vodní lilie a já si vezmu svou odměnu.~
@63   = ~Skvělá volba, můj pane! Zde je tvá bílá lilie a já si vezmu svou odměnu.~
@64   = ~Skvělá volba, můj pane! Zde je tvá fialka a já si vezmu svou odměnu.~
@65   = ~Skvělá volba, můj pane! Zde je tvůj karafiát a já si vezmu svou odměnu.~
@66   = ~Skvělá volba, můj pane! Zde je tvá orchidej a já si vezmu svou odměnu.~
@67   = ~Skvělá volba, můj pane! Zde je tvá černá orchidej a já si vezmu svou odměnu.~
@68   = ~Budu se modlit ke Kupidovi, aby tvé obavy nebyly podložené. Tumáš svůj zmijí jazyk a já si vezmu svou odměnu.~
