@0    = ~Selhal jsem! Saerileth jest pryč a já nedokázal zabránit jejímu zajetí!~ [SAERI143]
@1    = ~Kdo jsi a o co tu jde?~
@2    = ~Kde je? Mluv, chlape!~
@3    = ~To mě těší, že jsi selhal. Ušetřil jsi mi nepříjemnou chvilku, protože bych ji stejně musel vykopnout ze skupiny.~
@4    = ~Nemám čas poslouchat tvoje naříkavé omluvy! Musíme hned najít Saerileth!~
@5    = ~Mé jméno jest Edorem a sloužím Tyrovi. Znám Saerileth od chvíle, kdy poprvé navštívila Sigil. ~
@6    = ~Dal pro ni poslat Glourkist. Jest to mocný pán démonů, jeden z těch, jejichž stezky Saerileth zkřížila, když pobývala v Sigilu.~
@7    = ~Jak?~
@8    = ~Dobrá, půjdeme toho Glourkista najít!~
@9    = ~Saerileth byla opravdu skvělá, ale nestojí mi za opletačky s 'pánem démonů'!~
@10   = ~Saerileth byla dobrá kamarádka, ale nejsem si jistý, jestli chci bojovat s nějakým 'pánem démonů'!~
@11   = ~Jak se máme dostat do Sigilu?~
@12   = ~Ukázala jednomu z Glourkistových nepřátel, jak použít portál do Tyrova chrámu, a když onen muž jednal dle jejích slov, unikl pánu démonů ze spárů.~
@13   = ~Namísto své ztracené odměny si vzal Saerileth, však nikdo neví, co s ní zamýšlí.~
@14   = ~Zadrž, statečný muží! Glourkistův hněv jest strašlivý a jeho moc veliká. Jestli se mu chceš postavit, budeš potřebovat pomoc.~
@15   = ~Najdi Tyrovo Žezlo. Jharak ví, kde se nachází, musíme ho tedy nalézt a přesvědčit ho, aby nám o něm řekl.~
@16   = ~Dobrá, získám to žezlo.~
@17   = ~Dej si voraz! Žádnou pomoc nepotřebuju. Toho Glourkista srovnám s prstem v nose sám!~
@18   = ~Času je málo. Musíme Saerileth zachránit co nejdříve a mnoho času nám už nezbývá.~
@19   = ~Pak tedy odejdu a ty učiň, co můžeš. Buď sbohem.~
@20   = ~V takovém boji však nemáš naději. Glourkistův hněv jest strašlivý a jeho moc veliká. Jestli se mu chceš postavit, budeš potřebovat pomoc.~
@21   = ~Ani omylem. Pořád mi to nestojí za to.~
@22   = ~Skvělé. Prokazuješ nesmírný soucit se svou společnicí. Dle posledních zpráv se Jharak zabydlel v Úlu. Vyhledáme ho tedy tam. ~
@23   = ~Dobrá tedy. Máš-li takovou důvěru ve své schopnosti, božské dítě, pak tedy pojďme.~
@24   = ~Kráčím sférami a mám moc tě tam vzít. Glourkistův hněv jest však strašlivý a jeho moc veliká. Jestli se mu chceš postavit, budeš potřebovat pomoc.~
@25   = ~Nalezni Tyrovo Žezlo. Jharak, jeden z obyvatelů Úlu, ví, kde se nachází. Vyhledej ho tedy.~
@26   = ~Nemyslím, že mi stojí za ty potíže.~
@27   = ~Jest v Sigilu, městě ve vnějších sférách. Glourkist pro ni dal poslat. Jest to mocný pán démonů, jehož stezky Saerileth zkřížila, když přebývala v Sigilu.~
@28   = ~Ty se vůbec nestaráš o její osud? Dobrá tedy, budu ji hledat sám.~
@29   = ~Zkřížil bych s tebou meč pro takovou nespravedlnost, ale času jest málo a já musím odejít.~
@30   = ~Budu tě zde očekávat, <CHARNAME>. Musím udržet spojení do Baatoru.~
@31   = ~Najdi rychle Jharaka! A přines mi Tyrovo žezlo!~
@32   = ~Saerilethina duše je v nebezpečí! Neotálej tedy!~ [SAERI144]
@33   = ~Nemůžu najít Jharaka!~
@34   = ~Rozmyslel jsem si to. Nestojí mi za to.~
@35   = ~Pospíším si.~
@36   = ~Nevěřící zbabělče! Dáš mi své slovo a pak ho porušíš!~
@37   = ~Tyrova spravedlnost však přesto bude vykonána. Beze mne neodejdeš ze Sigilu a já neopustím své místo, protože musím udržet spojení ke Glourkistovi otevřené.~
@38   = ~Najdi Jharaka a Žezlo, nebo se již nikdy nevrátíš domů.~
@39   = ~Učiň tak.~
@40   = ~Určitě jest v Úlu někdo, kdo nám může pomoci! Poptej se u těch, kdo se zrodili ve Vyšších sférách.~
@41   = ~Získal jsi žezlo. Pak si tedy pospěšme pomoci Saerileth!~ [SAERI145]
@42   = ~Vrátil jsem tě do tvé sféry. A nyní se i já navrátím za Saerileth, mou milovanou.~ [SAERI149]
@43   = ~Upřímně ti děkuji, <CHARNAME>. A jako malou náhradu za to, cos pro Tyra vykonal při záchraně jeho drahé Vyvolené, ti dávám toto.~ [SAERI150]
@44   = ~Jest to mocné kladivo, posvěcené Tyrem. Použij ho ke konání dobra ve jménu Tyra Jednorukého.~
@45   = ~(Rytíř nespustí oči ze Saerileth, ale mluví dál k tobě.)~
@46   = ~Upřímně ti děkuji, <CHARNAME>. A jako malou náhradu za to, cos pro Tyra vykonal při záchraně jeho drahé Vyvolené, ti dávám toto.~ [SAERI150]
@47   = ~Jest to mocné kladivo, posvěcené Tyrem. Použij ho ke konání dobra ve jménu Zlomeného Boha.~
@48   = ~Vítej, Saerileth, Tyrova Vyvolená.~ [SAERI141]
@49   = ~Lorde Edoreme! (Saerileth se otočí a usměje se na zlatovlasého rytíře.)~
@50   = ~Ráda vidím, žes v pořádku.~
@51   = ~A ty, Saerileth, i tys--v pořádku?~
@52   = ~(Edorem se podívá na tebe a jeho výraz se změní.) A ty, božské dítě, pečuješ o ni, jak právem zasluhuje?~
@53   = ~Nepotřebuje žádnou chůvu.~
@54   = ~Proč se na mě tak díváš?~
@55   = ~Co tady vlastně chceš?~
@56   = ~(Edoremovy oči, modré jako ty, jež má ve tváři Saerileth, náhle zaplanou.) Přec si zaslouží cestovat s někým lepším než s nájemným žoldákem!~
@57   = ~Copak nechápeš?~
@58   = ~Máš nějaký *důvod*, proč jsi tady?~
@59   = ~Co od nás chceš?~
@60   = ~Jistěže to chápu.~
@61   = ~Miluju ji. Jistěže to chápu!~
@62   = ~(Edorem na chvíli sklopí zrak, a když odpovídá, znovu se obrátí k Saerileth.) ~
@63   = ~Přináším dar Saerileth od kněží Tyrových. (Předá Saerileth lahvičku s léčivým lektvarem.)~
@64   = ~Buď zdráva, Saerileth. (Rytíř se jí pokloní, ale když odchází do své sféry, jeho planoucí oči se dívají přímo na tebe.)~
@65   = ~Já? Od tebe nechci nic, božské dítě. (Když se na tebe dívá, jeho oči září ocelovou modří.)~
@66   = ~Kolik toho zříš, božské dítě? (Edoremovy oči se na tebe soustředí se zvláštním zaujetím.)~
@67   = ~Znáš cenu, jakou má její srdce?~
@68   = ~Nejsem do ní zamilovaný, jestli myslíš tohle.~
@69   = ~Vím, jakou má Saerileth cenu, rytíři.~
@70   = ~Co tu tedy *děláš*?~
@71   = ~Ty ji miluješ? (Edoremův hlas je pohrdavě chladný.) Ty si *dovoluješ* ji milovat?~
@72   = ~(Se značným úsilím se Edorem ovládne.) Kvůli tomu jsem však nepřišel.~
@73   = ~Pochybuji, že jest to pravda. (Edorem se obrátí zpět k Saerileth.)~
@74   = ~Přináším ti dar od kněží Tyrových. (Předá Saerileth lahvičku s léčivým lektvarem.)~
@75   = ~To toho tak málo víš o Saerilethině minulosti, že se tě musím tázat? Nejsi si vědom, jaký poklad byl svěřen do tvé péče?~
@76   = ~Nevidíš, že si zaslouží cestovat s někým lepším než s nájemným žoldákem? Nechápeš to?~
@77   = ~(Edoremova tvář se na chvíli uklidní, ale na okamžik ztratí řeč; všimne si totiž, že Saerileth propukla v pláč.)~
@78   = ~Tys zlomil mé srdce. (Saerileth sepne ruce a usedavě pláče.)~
@79   = ~(Edorem na tebe vrhne temný pohled a ukloní Saerileth.) Budu na ni dávat pozor. Bylo by pro ni lepší, kdybys zanechal svých pochůzek.~
@80   = ~(Obrátí se zpátky k Saerileth a vezme ji do náručí. I na jeho hrudi však dál usedavě naříká.)~
@81   = ~(Edorem se ti strnule ukloní a dál drží Saerileth za ruku.) Saerileth, Vyvolená Tyrova, jest tvé srdce stále ještě volné?~ [SAERI142]
@82   = ~(Saerileth se zvedne a její vrozená zdvořilost ji neopouští ani přes ruměnec na jejích tvářích.) ~
@83   = ~Nikoli, můj pane. Není.~
@84   = ~Pak toto Bhaalovo dítě zajalo tvé srdce, Saerileth? Pokud jest tomu tak, pak tě jistě obelstil!~
@85   = ~Dobře se naň podívej, na hulváta, co se nestydí lhát dámě! (Edorem se rychle pohne a sebere ti všechny magické předměty, které vylepšují tvé charisma.)~
@86   = ~Pohleď na něj, Saerileth!~
@87   = ~Co to má být? Lorde Edoreme, proč bys byl tak nezdvořilý? (Saerileth se k tobě otočí.)~
@88   = ~Prosím, má lásko, odpusť--~
@89   = ~(Edoremovy oči se do tebe vpalují.)~
@90   = ~Odpustit? Mám ti odpustit takovou nestydatost?!~
@91   = ~Kvůli Saerileth ti tuto nehoráznost odpouštím.~
@92   = ~U Tyra! Ty ji také milujš!~
@93   = ~(Edorem náhle zbledne.) Ty-tys ji neobelstil! Skutečněs tím, kým se zdáš být, navzdory čarám, jež tě obklopují.~
@94   = ~(Rytíř před tebou formálně poklekne.) Obvinil jsem tě neprávem, <CHARNAME>, synu Bhaalův.~
@95   = ~Jestliže si žádáš souboj, jenž by z tebe smyl poskvrnu mého obvinění, budiž tedy. Pokud ne, opustím tě a již tě nebudu obtěžovat.~
@96   = ~Za tohle si narazím tvoje srdce na čepel!~
@97   = ~(Edorem vstane a formálně se ukloní.) Stanov si podmínky, neboť se stane, jak žádáš.~
@98   = ~(Rytířovou vznešenou tváří se na chvilku mihne triumfální výraz a pak už tě úplně ignoruje.)~
@99   = ~Pohleď, Saerileth, na toho bídáka, jenž tě omámil! Krása božského dítěte i jeho síla, vše jest jen klam a faleš!~
@100  = ~Použil čáry, aby tě obloudil! Pohleď na jeho skutečnou tvář!~
@101  = ~(Edorem se ti formálně ukloní a a v jeho tváři se mísí smutek a obavy.) Ty-tys ji neobelstil! Skutečněs tím, kým se zdáš být, navzdory čarám, jež tě obklopují.~
@102  = ~Obvinil jsem tě neprávem, <CHARNAME>, synu Bhaalův. Za tvé odpuštění, jež si nezasloužím, ti patří můj dík.~
@103  = ~Nyní tě opustím a již tě nebudu obtěžovat. (Znovu se podívá na Saerileth, a když mluví, jeho zmučené oči na chvíli prodlévají na její tváři.)~
@104  = ~Buď sbohem, Saerileth, nejkrásnější ze všech dětí světa.~
@105  = ~(Edoremovy oči se nemohou odtrhnout od tvého obličeje a v jeho tváři se objevuje smutek a obavy.)~
@106  = ~Pravdu díš, <CHARNAME>, ochránce Saerileth. Mé vlastní skutky mne zahanbují. Skutečněs tím, kým se zdáš být, navzdory čarám, jež tě obklopují.~
@107  = ~Obvinil jsem tě neprávem, <CHARNAME>, synu Bhaalův. Jestliže si žádáš souboj, jenž by z tebe smyl poskvrnu mého obvinění, budiž tedy. Pokud ne, opustím tě a již tě nebudu obtěžovat.~
@108  = ~Nikoli, tak to *nesmí* být. (Saerilethina tvář je bledá a z očí jí tečou slzy.)~
@109  = ~Nejsem tak slepá abych nechápala, že bojuješ právě tak pro me, jako pro svou pýchu, <CHARNAME>!~
@110  = ~Není přec třeba, abys pro mé city tasil meč--~
@111  = ~Ne, Saerileth. Byl jsem jen naštvaný. Neublížím mu.~
@112  = ~Nebojuju o tvou lásku, Saerileth. Bojuju kvůli své vlastní cti.~
@113  = ~Já tvrdím, že *musím* bojovat o tvé srdce, má lásko, a kvůli tobě se postavím tomuhle pomlouvačnému rytíři--nebo komukoli jinému.~
@114  = ~(Saerileth si úlevou povzdechne a přestává plakat.) Děkuji ti, milovaný. Lord Edorem jest Tyrův Vyvolený a ač jeho péče o mne není na místě, přec nechci, aby došel úhony.~
@115  = ~Má láska patří jen tobě, jak jistě víš. (Saerileth stále svírá tvou dlaň, když se dívá na Edorema, a v jejím pohledu je nekonečná lítost.)~
@116  = ~Nyní chápu slova, jež jsi pronesl při našem loučení v Sigilu. Lituji tě, můj pane, avšak mé srdce mi již nepatří, a tak ti ho nemohu dát.~
@117  = ~Jest to <CHARNAME>, komu nyní patří.~
@118  = ~Chápu to, <CHARNAME>, skutečně ti rozumím, však přec tě žádám, ušetři jeho život.~
@119  = ~(Saerileth před tebou poklekne se zdviženými pažemi, v rituálním gestu prosebníka.) Pro lásku, již ke mně chováš, odpusť mu toto provinění.~
@120  = ~Jest to Tyrův Vyvolený a já tě prosím o jeho život.~
@121  = ~Dobrá, Saerileth. Že mě tak pěkně prosíš, ušetřím ho.~
@122  = ~Ne, Saerileth, ani kvůli tvojí lásce mu to nemůžu odpustit. Edorem zemře.~
@123  = ~(Saerileth tě vezme za ruku a z očí jí proudem tečou slzy.) Můj nejdražší, mé srdce patří tobě, jak jistě víš.~
@124  = ~Prosím tě, na kolenou tě žádám, neubližuj lordu Edoremovi. Jest to Tyrův Vyvolený a jest mou povinností postavit se na jeho obranu.~
@125  = ~(Saerileth se usměje přes své slzy.) Děkuji ti, milovaný. (Saerileth stále svírá tvou dlaň, když se dívá na Edorema, a v jejím pohledu je nekonečná lítost.)~
@126  = ~Pak jsi zahubil Saerileth! Neboť má poslušnost Tyrovi jest i nad láskou, již k tobě chovám, srdce mého srdce.~
@127  = ~Nemohu jen tak přihlížet, když hodláš zahubit Tyrova služebníka.~
@128  = ~(Saerileth se snaží vytáhnout zbraň z pochvy, ale náhle padá bez dechu k Edoremovým nohám.)~
@129  = ~Buď proklet, <CHARNAME>, právěs zničil nejkrásnější stvoření, jež bohové kdy učinili! Cenil sis své pýchy více než jejího srdce i života!~
@130  = ~Nemýlil jsem se tedy; třebaže jest tvá krása skutečné, tvé srdce jest přec stejně černé.~
@131  = ~(Než se zmůžeš na odpověď, rytíř zmizí tvým očím a bere Saerileth s sebou.)~
@132  = ~(Saerileth tě obejme a přivine se k tobě, její slzy ti padají na hruď.)~
@133  = ~Ach, <CHARNAME>, proč musí naše láska působit rány tak vznešenému srdci? Lord Edorem jest Tyrův Vyvolený a ke mně se vždy choval nesmírně laskavě.~
@134  = ~Však přec mé srdce patří jen tobě. (Saerileth položí svou hlavu na tvou hruď a dlouhou chvíli se tě pevně drží.)~
@135  = ~(Saerilethiny oči se strachem rozšíří a po jejích lících tečou slzy. I když stále mluví s tebou, vloží svou ruku do Edoremovy dlaně.)~
@136  = ~Nikdy bych nevěřila, žes toho schopen! Že ty-ty! Ty, na koho jsem spoléhala po celý ten čas--bys mne obelstil!~
@137  = ~Očarovals mne, právě tak, jak dí lord Edorem. (Saerilethin hlas se ztrácí v jejím vzlykání a Edorem ji pevně sevře v objetí.)~
@138  = ~Saerileth! Ale já tě miluju! Proč mi to děláš?~
@139  = ~Jsem pořád ten samý <CHARNAME>, kterému jsi řekla, že ho miluješ! To je tvé srdce tak přelétavé, Saerileth?~
@140  = ~Když jsi tak vrtkavá, tak už tě nechci! Ať si tě Edorem nechá!~
@141  = ~Chápu. Takže to došlo až tak daleko. Už mě tedy nemiluješ?~
@142  = ~Já? Nedělám ti nic, <CHARNAME>! Byls to ty, kdo mne obelstil. Již na tebe nemohu spoléhat, proto i má láska k tobě musí uvadnout.~
@143  = ~(Saerileth dál zlomeně pláče a Edorem ji hladí po vlasech.) Jest tedy tvou vůlí, abych již nekráčela po tvém boku? Nebo i po tom všem stále toužíš, aby Saerileth byla tvou společnicí?~
@144  = ~Saerileth, nechoď pryč. Chci si znovu získat tvoji důvěru.~
@145  = ~Tak si běž. Zmiz a spánembohem. Už tě nikdy nechci vidět.~
@146  = ~Rozumím. Přesto bych si přál mít tě po boku, Saerileth, i když naše láska nemá žádnou budoucnost.~
@147  = ~Mé srdce? Co ty víš o mém srdci? (Saerilethiny oči jsou zamžené a její hlas je tichý, přerývaný vzlyky.)~
@148  = ~V lásce přec musí být důvěra. Jak však mohu spoléhat na toho, kdo použije čáry, aby mne obelstil? Nemohu ti již věřit, a tak i má láska k tobě musí uvadnout.~
@149  = ~(Saerileth nic neříká a dál pláče.)~
@150  = ~Miluješ mne? Co ty víš o lásce? (Saerilethiny oči jsou zamžené a její hlas je tichý, přerývaný vzlyky.)~
@151  = ~Tak to nesmí být, <CHARNAME>, přinejmenším nikoli tak, jak se zdá, že doufáš. Jestliže se ti kdy naučím znovu důvěřovat, stále to bude příliš pozdě, abych tě dále milovala.~
@152  = ~Nevím, co dále říci. Co žádáš ty?~
@153  = ~Jdi si! Už tě nechci nikdy vidět.~
@154  = ~(Saerileth beze slova přikývne.)~
@155  = ~Jak si žádáš. (Saerileth není schopná slova a dál zlomeně pláče na Edoremově hrudi.)~
@156  = ~A já si ji vskutku nechám, prokleté božské dítě. (Edoremovou tváří probleskne vítězství.)~
@157  = ~Však už ji více nespatříš. Saerileth se navrátí po mém boku. (Edoremovou tváří probleskne vítězství.)~
@158  = ~Pak toto dítě Bhaalovo zajalo tvé srdce, Saerileth? Jak to může být?~
@159  = ~Nepamatuješ si snad na slova, jež jsem ti říkal při našem loučení?~
@160  = ~Pamatuji si je dobře, lorde Edoreme. Však pravila jsem ti přec, že mé srdce ti doposud nepatří.~
@161  = ~Pravila jsi, že není ještě mé--ale neřeklas mi, že ho časem snad nemohu získat.~
@162  = ~(Rytířova krásná tvář je utrápená, ale jeho hlas, hluboký a vášnivý, neprozrazuje žádnou slabost.)~
@163  = ~A času se mi nedostalo. Jednoruký tě vyslal do Základní a nyní se zdá, že jsem tě tu ztratil.~
@164  = ~Nemůžeš přec ztratit, co nikdy nebylo tvým. (Saerileth pevně svírá tvou dlaň.)~
@165  = ~Jest tomu vskutku tak, <CHARNAME>, synu Bhaalův? Jest Saerileth tvou jedinou a pravou láskou?~
@166  = ~Ano, Edoreme. Saerileth je má jediná láska. Je mi líto.~
@167  = ~Miluju Saerileth, ale není správné, abych ti ji přebral. Vzdám se svého nároku na ni ve tvůj prospěch.~
@168  = ~Je má a ty ji nikdy nebudeš mít!~
@169  = ~Mám Saerileth celkem rád, to ano, ale nemůžu říct, že je to má jediná a pravá láska.~
@170  = ~Nepohrdám lítostí, je-li laskavá--a na místě. Alespoň jsem tedy na chvíli zahlédl Saerileth, nejpohlednější stvoření tohoto i jakéhokoli jiného světa.~
@171  = ~Z toho se budu radovat více, než si může kterýkoli smrtelník přát.~
@172  = ~Ty bys tak učinil? (V Edoremově tváři je zřetelně vidět překvapení, silnější než náhlá radost.)~
@173  = ~Ty bys mi dal Saerileth?~
@174  = ~Tak se zdá. (Edorem se tobě i Saerileth ukloní.) Alespoň jsem tedy na chvíli zahlédl Saerileth, nejpohlednější stvoření tohoto i jakéhokoli jiného světa.~
@175  = ~Pak není? Myslíš snad, že nalezneš krásnější pannu? (Edorem si pohrdavě odfrkne.)~
@176  = ~Přec ti však děkuji, vždyť jsi svými slovy propustil Saerileth z jejího otroctví.~
@177  = ~Ty-ty bys mne přenechal lordu Edoremovi? (Saerilethina tvář je bledá a utrápená.) ~
@178  = ~Z jaké příčiny? Kde jsem neobstála, má lásko? Však nejsi mou láskou více, když jsi mne zavrhl.~
@179  = ~I v tom tě však chci poslechnout, neb má slova k tobě byla pravdivá. Jestliže mne dáš lordu Edoremovi, pak lordu Edoremovi budu patřit.~
@180  = ~Tys-tys mne nikdy nemiloval? A tvá slova o lásce byly vše jen--lži? (Saerilethina tvář je popelavá a její modré oči téměř zčernaly.)~
@181  = ~Saerileth! (Edoremův hlas má v sobě toužebnou radost.) Nalezl jsem tě tedy!~ [SAERI151]
@182  = ~Lord Edorem? Co pohledáváš v těchto krajích? (Saerilethino obočí se ve zmatku zamračí.)~ [SAERI152]
@183  = ~Nezříš mne snad ráda? (Edorem náhle zaváhá.)~
@184  = ~Nikoli, můj pane! (Saerileth k němu bezděčně vykročí.) Není času, kdy by pro mne nebylo radostí spatřit tvou tvář.~
@185  = ~To rád slyším. (Edorem se přiblíží k Saerileth a položí jí ruku na rameno.)~
@186  = ~A co se týká mé pochůzky zde, toužím jen zvědět, jak se ti daří.~
@187  = ~Daří se mi dobře, lorde Edoreme. (Saerileth se pokouší usmát, ale náhle vlhké oči zrazují její slova.)~
@188  = ~Jest laskavé, žes kvůli mně šel takovou dálku.~
@189  = ~Kvůli tobě bych překročil Baator.~
@190  = ~A též jsi tak učinil.~
@191  = ~(Pár odejde kousek opodál, a tak nezaslechneš nic z jejich dalšího rozhovoru.)~
@192  = ~(Až když se Edorem loučí, řekne ti pár slov.)~
@193  = ~Mé díky tobě, <CHARNAME>, za tvou péči o Saerileth. Svěřuji ti ji do časů, jež přichází.~
@194  = ~Přišel jsem, abych tě spatřil, Saerileth.~ [SAERI153]
@195  = ~Lord Edorem! Nemyslela jsem, že by ses vrátil tak brzy. Mám z toho velikou radost.~ [SAERI154]
@196  = ~(Rytíř položí svou ruku na Saerilethinu paži.) Jest to pro tebe těžké, zde v Základní.~
@197  = ~Jest to vůle Tyrova, pane.~
@198  = ~To jest pravda, však naše povinnosti nejsou vždy snadné. Vím, že ti schází sféry.~
@199  = ~Jak to víš? (Saerileth se mu podívá přímo do modrých očí, tak podobných jejím vlastním.)~
@200  = ~Jest to pravda, však já o tom s tebou nikdy nehovořila.~
@201  = ~Nemusíš hovořit, Saerileth. Tvé oči mnoho prozradí. Praví mi, též, že na tvém srdci jest šrám, který nepochází ze Základní.~
@202  = ~Myslela jsem, že miluji, lorde Edoreme. A myslela jsem, že má láska jest opětována. Však mé srdce bylo odmítnuto a má důvěra zklamána.~
@203  = ~Ach. Myslel jsem, že jest tomu tak. (Edorem na tebe vrhne postranní pohled, ale dál mluví se Saerileth.)~
@204  = ~Saerileth, jistěs neučinila nic, zač by ses měla stydět.~
@205  = ~Nestydím se, jen jsem plná zármutku. (Ze Saerilethiných očí tečou slzy a stékají jí na tváře.)~
@206  = ~Ta bolest přejde, Saerileth. Slibuji, že tomu tak bude.~
@207  = ~Jak to můžeš vědět? (Saerilethiny oči se tě na chvíli dotknou.)~
@208  = ~Neboť tvé srdce jest jen pošramocené, nikoli zlomené. Tvá láska nebyla láskou, avšak jen poblouzněním.~
@209  = ~Proč tak hovoříš? Co ty o tom víš? (V Saerilethině hlase není žádný hněv, spíše dychtivé očekávání.)~
@210  = ~Vím, protože ve tvé lásce nikdy nebyla důvěra. Vždy v ní byly pochybnosti a láska žádné nezná.~
@211  = ~Doufám, že tvá slova jsou pravdivá, neboť v nich nacházím mnoho útěchy.~
@212  = ~To jest víc, než jsem doufal, že tě kdy uslyším pravit, a jsem rád, že jsem ti mohl pomoci. Vrátím se pro tebe, Saerileth. Pro tuto chvíli však buď sbohem.~
@213  = ~Nevěděla jsem, žes zřel tolik. (Saerilethin pohled ztěžkne.)~
@214  = ~Jizvy Baatoru neodcházejí tak rychle, však, Saerileth, ty *nejsi* sama.~
@215  = ~Odpusť mi, lorde Edoreme. Jsem plná zármutku. (Ze Saerilethiných očí tečou slzy a stékají jí na tváře.)~
@216  = ~Jak jsi mohl vědět, že se tak stane? (Zdá se, že Saerilethiny oči se na chvíli zahleděly do prázdna.)~
@217  = ~Protože jsem věděl, mohu ti pomoci. Nenechám tě tomu čelit o samotě.~
@218  = ~Ty mne--neopustíš?~
@219  = ~Jak jistě víš, není mi dovoleno zůstat v Základní. Ale vrátím se k tobě, ač budeš stále zde.~
@220  = ~A až z ní budeš propuštěna, budu na tebe čekat.~
@221  = ~Ve tvých slovech je tolik útěchy.~
@222  = ~To jest víc, než jsem doufal, že tě kdy uslyším pravit. (Edorem se Saerileth zdvořile ukloní.)~
@223  = ~Navrátím se k tobě brzy, Saerileth. Pro tuto chvíli však buď sbohem.~
@224  = ~(Právě jsi dokončil přípravy na nocování, když se ozve praskot provázející přechod mezi sférami a objeví se lord Edorem.)~
@225  = ~Lord Edorem! (Saerileth se otočí za zvukem.)~ [SAERI285]
@226  = ~Jsi potěšena, že mne zříš, Saerileth? (Edorem vezme obě Saerilethiny dlaně do svých.)~ [SAERI286]
@227  = ~Jsem, lorde Edoreme. (Saerilethiny oči zazáří jasem, který jsi v nich nikdy předtím neviděl.)~
@228  = ~Proč jsi však zavítal?~
@229  = ~Abych tě zahlédl, z žádného jiného důvodu.~
@230  = ~(Rytíř nepouští Saerilethiny ruce a ani ona se nechce vyprostit z jeho sevření.)~
@231  = ~Pohled na tebe jest balzámem pro mé srdce. Základní mne vyčerpává--ne však, že bych si přála dlít jinde!~
@232  = ~Zde mne drží vůle Zraněného Tyra.~
@233  = ~Tvá oddanost-- (Zarazí se a sevře Saerileth do náručí.)~
@234  = ~Drahá Saerileth, ve tvých očích jsem zahlédl Tyrovu slávu.~
@235  = ~(Saerileth, s obličejem zabořeným v Edoremově hrudi, neodpovídá, ale její ramena se jemně otřesou.)~
@236  = ~Znovu se za tebou navrátím, Saerileth.~
@237  = ~(Saerileth vzhlédne.) Musíš snad odejít tak brzy?~
@238  = ~Pokud si přeješ, mohu s tebou zůstat, dokud se neodebereš ke spánku, abych s tebou pohovořil.~
@239  = ~Přeji si tak.~
@240  = ~(Ozve se známý zvuk otevírajícího se portálu mezi sférami a postava lorda Edorema, která se z něj vynoří, tě už vůbec nepřekvapuje.)~
@241  = ~Saerileth!~ [SAERI287]
@242  = ~Edoreme. (Saerileth vydechne jeho jméno.)~ [SAERI288]
@243  = ~Přicházím z chrámu a nemohu se zdržet dlouho. Musíme odejít do Acheronu.~
@244  = ~(Saerilethin obličej zbledne.) Ne--však já mám jistě jít s tebou!~
@245  = ~Nikoli, krásná Saerileth. Svatí otcové rozhodli, že tvé místo jest pro nyní na Základní.~
@246  = ~(Saerileth skloní svou hlavu.) Ať se stane Tyrova vůle.~
@247  = ~(Její hlas se zlomí, když to říká, a nezvedá svůj zrak ze země.)~
@248  = ~Jest ti líto, že mne vidíš odcházet! V to jsem ani nedoufal!~
@249  = ~Pročs tak překvapen? Byls mi vždy nesmírně drahým.~
@250  = ~Však nyní jsem ti drahý více, ne snad?~
@251  = ~Jsem zahanbena, že se mé srdce tak snadno mění.~
@252  = ~Zmýlila ses, Saerileth. Doposud jsi nikdy nemilovala. (Zlatovlasý rytíř na tebe vrhne postranní pohled.)~
@253  = ~Jest pravdou, že toto není jako tehdy.~
@254  = ~Jsi již dospělá žena, Sarileth. Tvé srdce jest--~
@255  = ~Tvé?~
@256  = ~O tuto věc tě nesmím ještě žádat. Nikoli dříve, než se navrátíme z této bitvy.~
@257  = ~Pak na tebe tedy počkám, Edoreme, Tyrův Vyvolený.~
@258  = ~(Rytíř se skloní a políbí Saerileth na tvář. Pak zmizí.)~
@259  = ~Edoreme.~ [SAERI288]
@260  = ~Nikdy jsem nepocítila takovou věc--jest to snad láska, lorde Edoreme?~
@261  = ~Ano, Saerileth. Jsi dospělá žena a tvé srdce jest--~
@262  = ~(Zářící postava lorda Edorema vykročí z portálu málem dřív, než se plně objeví. Běží vstříc Saerileth, která také vyráží, aby ho uvítala.)~
@263  = ~Má paní! Má Saerileth! Jsem zde, abych tě získal!~ [SAERI289]
@264  = ~(Saerileth se skloní k Edoremově dlani a pokryje ji polibky.)~
@265  = ~Mám tedy nyní odejít s tebou?~ [SAERI290]
@266  = ~Nikoli. (Edorem si přitáhne Saerilethinu tvář blíž ke své.) Ještě to nemůže být.~
@267  = ~Vůle Zraněného boha je i mou vůlí, právě tak jako tvou. Počkám tedy na tebe, dokud nezanikne mnohovesmír--můj bratře, můj mistře, můj pane!~
@268  = ~Má Saerileth, má paní a manželko. Jsem zde, abych ti složil slib.~
@269  = ~(Saerileth Edorema políbí.) A já tobě, můj pane, příteli a manželi.~
@270  = ~Vrátím se pro tebe, až budu moci.~
@271  = ~Jestli to bude vůle Tyrova, setkáme se v Sigilu. Ne-li, budu čekat na tvůj návrat.~
@272  = ~Modlím se, aby ten čas nastal brzy.~
@273  = ~Má duše se souží, kdykoli jsme od sebe odděleni.~
@274  = ~(Rytíř ještě jednou políbí Saerileth, pak zmizí a nechá ji, jemně naříkající, stát ve tmě.)~
@275  = ~Lorde Edoreme! Cos to učinil? Kde jest tvá zdvořilost? Jak se *opovažuješ* vztáhnout ruku na <CHARNAME>?~
@276  = ~Zdalipak jest to tvá věc, je-li <CHARNAME> má láska? Špiníš svou čest i svůj úřad a proč to všechno?~
@277  = ~Ty, kdos byl mým vůdcem ve službách Slepého Tyra, ty, kdos mne učil--~
@278  = ~Pohleď, Saerileth, pohleď pozorně na toho Bhaalovo dítě, které ukradlo tvé srdce!~
@279  = ~Co vidíš, když se na mě podíváš, má Saerileth?~
@280  = ~Chci okamžitě vědět, co má tohle znamenat!~
@281  = ~Zřím svého milovaného, v mých očích jest stále tentýž a já ráda políbím jeho dlaň, abych jej uctila.~
@282  = ~(Saerileth se otočí k Edoremovi.) Ale ty, ty obílená hrobko! Milovala jsem tě přec jako vlastního bratra, a tys takto zneužil mou důvěru!~
@283  = ~Pročs učinil takovou věc, tak nečestný skutek zlé vůle? Učili tě přec, právě tak jako mne, abychom hleděli k srdci, nikoli na původ!~
@284  = ~Odejdi z mé přítomnosti a již nás neobtěžuj! Tvé podivné předsudky tě vylučují z mé společnosti!~
@285  = ~(Tvář lorda Edorema je popelavá a klesne na jedno koleno.)~
@286  = ~Odpusť mi, <CHARNAME>, žádám tě! Neobestils Saerileth a já nemohu říci nic na obranu svých činů.~
@287  = ~Netroufám si oslovit Saerileth, avšak, dobrý pane, miluji ji. Nebylo Tyrovou vůlí, aby milovala mne a tys ji získal.~
@288  = ~Však od tebe, ve tvé blaženosti, kdyžs získal srdce nekrásnějšího stvoření celého mnohovesmíru, snad mohu čekat odpuštění.~
@289  = ~Nezasloužím si je, však můj trest jest už teď větší než mé provinění.~
@290  = ~Mluvíš dobře, Edoreme. Tvoje provinění je veliké, ale taky nemůžeš mít Saerileth. To je samo o sobě dostatečný trest.~
@291  = ~Nemůže být větší ztráta, než ztratit Saerileth.~
@292  = ~Takovou urážku můžeš smýt jen svojí krví!~
@293  = ~Za tohle budu mít tvoje srdce na čepeli!~
@294  = ~Ztratit mne? Jak můžeš ztratit něco, cos nikdy nevlastnil? Odejdi, lorde Edoreme, navrať se do Sigilu!~
@295  = ~(Saerileth se otočí zády k rytíři, který smutně sklání svou hlavu.)~
@296  = ~Buď sbohem, <CHARNAME>. Zapřísahám tě, pečuj o ni dobře. Edorem vás však již nebude více obtěžovat.~
@297  = ~Nikoli, má lásko. Neposkvrň svůj meč jeho krví. Ač jest nezdvořák, přec jest stále Tyrův Vyvolený.~
@298  = ~Můj Řád by mi zapověděl milovat tě, zahubíš-li jej.~
@299  = ~(Saerileth odkráčí pryč od rytíře a nechá tě s Edoremem o samotě.)~
@300  = ~Jestli tě uspokojí jen má krev, <CHARNAME>, pak mou krev budeš mít. Vezmu si svůj život, jen co se navrátím do Sigilu.~
@301  = ~(Lord Edorem si položí dlaň na srdce a zmizí.)~
@302  = ~Co jest to? Tys, ty, koho jsem milovala, tys mne tak obelstil? Proč bys tak zneužil mou důvěru?~
@303  = ~Nikdy bych nevěřila, žes toho schopen! Že ty, ty, na koho jsem celý ten čas tak spoléhala--<CHARNAME>--ty--~
@304  = ~(Saerileth přemůžou slzy a tiše pláče do dlaní.)~
@305  = ~(Dotknout se Saerileth.) Co je špatně?~
@306  = ~To jsi mě milovala, jen abys mě opustila kvůli něčemu tak povrchnímu jako můj vzhled?~
@307  = ~(Obrátit se k Edoremovi.) Kdy se už přestaneš stavět mezi Saerileth a mně?!~
@308  = ~Nedotýkej se mne! Nejsi má láska! Tys lhář. Muž, jehož jsem milovala, jest jen sen.~
@309  = ~Pak proč, <CHARNAME>, proč jsi obelstil mé oči? Nemyslels, že bych tě jinak milovala?~
@310  = ~Je-li tomu tak, pak tys tím obelstěným, neboť nemohu nikdy milovat toho, jemuž nevěřím. A nikdy, nikdy nemohu věřit tomu, kdo mne obelhává.~
@311  = ~Nemůžeš mi to odpustit?~
@312  = ~Saerileth, ale já tě miluju! Proč mi to děláš?~
@313  = ~Došlo to tedy až tak daleko? Už mě nemiluješ?~
@314  = ~Já, <CHARNAME>? Já neopouštím nic. To tys mne obelstil! V lásce přec musí panovat důvěra. Však jak mám spoléhat na toho, kdo použije čáry, aby obelhal můj zrak?~
@315  = ~Již na tebe nemohu spoléhat, tedy i má láska k tobě musí zahynout.~
@316  = ~(Saerileth dál zlomeně vzlyká.) Jest to tvou vůlí, abych ti již nestála po boku? Nebo i přes to vše chceš, aby Saerileth dále pobývala ve tvé společnosti?~
@317  = ~Saerileth, neodcházej. Chtěl bych si znovu zasloužit tvoji důvěru.~
@318  = ~Ano, jdi! Zmiz a spánembohem! Už tě nikdy nechci vidět.~
@319  = ~Rozumím. Chtěl bych, abys mi zůstala po boku, Saerileth, i když se naše láska nikdy nenaplní.~
@320  = ~Tak to nesmí být, <CHARNAME>, přinejmenším nikoli tak, jak se zdá, že doufáš. Jestliže se ti kdy znovu naučím důvěřovat, stále to bude příliš pozdě, abych tě dále milovala.~
@321  = ~Už nemám, co bych řekla. Co tedy zvolíš?~
@322  = ~Ano, jdi! Už nikdy nechci vidět tvůj obličej.~
@323  = ~Jak žádáš. (Saerileth se, stále plačící, obrátí k odchodu.)~
@324  = ~(Saerileth beze slova přikývne.)~
@325  = ~Již ji tedy nespatříš. Saerileth se navrátí se mnou. (Edoremův obličej se triumfálně rozzáří.)~
@326  = ~Vskutku, navrátím se do Tyrova chrámu, kde se plně vydám jeho vůli.~
@327  = ~(Saerileth je slepá k Edoremově radosti, když ho bere za ruku.) Buď sbohem, <CHARNAME>. Již se nesetkáme.~
@328  = ~Nestavím se mezi vás! Tys ji přec odvrhl svými lstmi! Zeptej se jí sám, synu Bhaalův!~
@329  = ~Je pravda, Saerileth, že mě už nemiluješ?~
@330  = ~Nemyslel bych, že budeš tak povrchní, Saerileth. To mě kvůli tomu opravdu opustíš?~
@331  = ~Odpustit ti? Vskutku, mohu ti odpustit, <CHARNAME>, avšak již nemůže být, že bych tě milovala.~
@332  = ~Milovat tě? Co ty víš o lásce? (Saerilethiny oči jsou plné slz a její hlas je tichý, přerývaný vzlyky.)~
@333  = ~V lásce přec musí panovat důvěra. Jak bych mohla spoléhat na toho, kdo použije čáry, aby mne obelstil?~
@334  = ~Co se mnou tedy nyní učiníš? Jest tvou vůlí, abych již nekráčela po tvém boku?~
@335  = ~Já, <CHARNAME>? Neučinila jsem nic! To tys mne obelhal! V lásce přec musí panovat důvěra. A jak bych mohla spoléhat na toho, kdo použije čáry, aby mne obelstil?~
@336  = ~(Saerileth poklekne před prostovlasým rytířem, vezme ho za ruku a přitiskne k ní své rty.)~
@337  = ~Z vůle <CHARNAME>, jsem tvou. Až skončí má služba Zraněnému bohu, navrátím se do Sigilu a budu tvou nevěstou.~
@338  = ~Tyr mi odpusť, neboť jsem ti věřila. Myslela jsem, že díš pravdu!~
@339  = ~Má povinnost ke Zraněnému bohu jest mi však cennější než život. Dokud mne zde tedy bude držet má služba, zůstanu po tvém boku.~
@340  = ~Tak dlouho, však ne déle.~





@5000 = ~Padlý Deva

Přibral jsem do naší společnosti mladou Tyrovu paladinku jménem Saerileth. Hledá padlého devu a bylo jí řečeno, že ho jistě najde, pokud bude cestovat s Bhaalovým dítětem. Další podrobnosti mi nejsou známy.~

@5001 = ~Padlý Deva

Přibral jsem do naší společnosti mladou Tyrovu paladinku jménem Saerileth. Zdá se, že se jí docela líbím. Hledá padlého devu a bylo jí řečeno, že ho jistě najde, pokud bude cestovat s Bhaalovým dítětem. Další podrobnosti mi nejsou známy.~

@5002 = ~Saerileth unesena

Saerileth unesl mocný pán démonů. Spojili jsme své síly s mocným Tyrovým rytířem, který ji hodlá osvobodit. Nejdříve musíme do Sigilu, kde musíme vyhledat Jharaka a získat od něho Tyrovu hůl.~

@5003 = ~Saerileth unesena

Saerileth unesl mocný pán démonů. Spojili jsme své síly s mocným Tyrovým rytířem, který ji hodlá osvobodit. Právě se chystáme vyrazit do Baatoru.~

@5004 = ~Saerileth unesena

Saerileth unesl mocný pán démonů. Je příliš nebezpečné pokoušet se ji zachránit. Ponechali jsme ji tedy jejímu osudu.~

@5005 = ~Saerileth unesena

Nalezli jsme Jharaka, ale ten nás poslal otevřít nějaký portál, potom že nám řekne, kde najdeme Tyrovu hůl.~

@5006 = ~Saerileth unesena

Našli jsme klíč k portálu, pramínek vlasů, a teď se s ním musíme vrátit k Jharakovi. ~

@5007 = ~Saerileth unesena

Jharak nám řekl, ať si promluvíme s barmanem, který prý má onu hůl.~

@5008 = ~Saerileth unesena

Získali jsme Tyrovu hůl. Saerilethina duše je v nebezpečí, musíme si tedy co nejrychleji pospíšit za Edoremem.~

@5009 = ~Saerileth zachráněna

Zachránili jsme Saerileth ze spárů pána démonů Glourkista a jsme opět v bezpečí na Torilu. Lord Edorem, Tyrův paladin, nám z vděčnosti za její záchranu věnoval mocné kladivo.~

@5010 = ~Saerileth zachráněna

Zachránili jsme Saerileth ze spárů pána démonů Glourkista a jsme opět v bezpečí na Torilu. Propustil jsem Saerileth ze svých služeb a ona zůstala ve sférách. Lord Edorem, Tyrův paladin, nám z vděčnosti za její záchranu věnoval mocné kladivo.~

@5011 = ~Padlý Deva

Nalezli jsme Kesevara Padlého, ale tvrdí, že si trest nezaslouží. Poslal nás hledat jediného svědka, který může dosvědčit jeho nevinu: Bhaalova zplozence jménem Gunshain.~

@5012 = ~Padlý Deva

Jak se ukázalo, Gunshain skutečně očistil Kesevarovo jméno, ale taky se nás pokusil zabít! Postarali jsme se o něj a teď se musíme rychle vrátit ke Kesevarovi.~

@5013 = ~Padlý Deva

Saerileth prohlásila Kesevara za nevinného a její rozsudek měl okamžitý efekt. Deva se navrátil zpět do své dřívější slávy a Saerileth zůstala po mém boku.~

@5014 = ~Padlý Deva

Ukázalo se, že Kesevar nakonec nebyl vinen. Protože ho zničila, Saerileth ztratila Tyrovu přízeň. Má milovaná odešla zpět do sfér, aby se pokusila odčinit své selhání. Už ji nikdy nespatřím.~

@5015 = ~Padlý Deva

Ukázalo se, že Kesevar nakonec nebyl vinen. Protože ho zničila, Saerileth ztratila Tyrovu přízeň. Mladá paladinka odešla zpět do sfér, aby se pokusila odčinit své selhání. Už ji nikdy nespatřím.~

@5016 = ~Nevěstka Dalila

Nějaký člověk v Amkethranu prohlašuje, že Dalila, o které tvrdí, že je nejkrásnější ženou v celém kraji, prodává potěšení svého lůžka ve zdejší hospodě. Má žena, Saerileth, i já sám si děláme starosti o osud mužů, kteří k ní vešli.~

@5017 = ~Nevěstka Dalila

Nějaký člověk v Amkethranu prohlašuje, že Dalila, o které tvrdí, že je nejkrásnější ženou v celém kraji, prodává potěšení svého lůžka ve zdejší hospodě. Dělám si starosti o osud mužů, kteří k ní vešli.~

@5018 = ~Nevěstka Dalila

Podlehl jsem půvabům Dalily, jen abych zjistil, že je sukuba! Mé cizoložství zlomilo Saerileth srdce a v ten okamžik zemřela. Sukuba se vrátila do Abyssu a já jsem menším mužem, než jsem býval.~

@5019 = ~Nevěstka Dalila

Podlehl jsem půvabům Dalily, jen abych zjistil, že je sukuba! Sukuba se vrátila do Abyssu a já jsem menším mužem, než jsem býval.~

@5020 = ~Nevěstka Dalila

Saerileth mne ujistila, že Dalila je démon, ale že ji nemůžeme zabít, aniž bychom zatratili muže, kteří jí propadli. Musíme najít nějaký chrám, kde by nám mohli pomoct zlomit její démonickou iluzi.~

@5021 = ~Nevěstka Dalila

Odmítl jsem pomoct těm chlípníkům, které tak omámilo démonovo objetí. Sami jsou strůjci svého osudu. Saerileth posmutněla, ale souhlasí, že jejich trest je spravedlivý.~

@5022 = ~Nevěstka Dalila

Od Waukeenina kněze jsem získal svitek, který by měl mít schopnost zrušit iluzi. Ještě se ukáže, jestli bude jeho moc stačit proti pekelné magii.~

@5023 = ~Nevěstka Dalila

Magický svitek účinkoval. Nevím jistě, jestli to bylo mocí samotného svitku nebo Saerilethinými modlitbami, ale tak nebo onak, účinkovalo to a démon byl přinucen opustit naši sféru a navrátit se do Abyssu.~

@5024 = ~Poražení Khabalaxina

Přijal jsem žádost sira Havuna Clarenshida, abych mu pomohl proti draku Khalabaxinovi. Najdu ho poblíž jeho nového doupěte, v jeskyni u řeky v Umařině vrchovině.~

@5025 = ~Poražení Khabalaxina

Porazil jsem draka Khalabaxina. Nyní se musím vrátit do Řádu zářícího srdce a ohlásit siru Havunu Clarenshidovi, co se stalo.~

@5026 = ~Poražení Khabalaxina

Vrátil jsem se do Řádu zařícího srdce s novinkami o svém vítězství nad drakem Khabalaxinem. Zdá se, že dílo Řádu není nikdy hotovo.~

@5027 = ~Zničení upírů

Sir Havun mne informoval, že někde ve městě se nachází vampýří hnízdo. Mám ho najít a zničit. Bydlí v kryptách pod hřbitovem. Řád s námi pošle jednoho ze svých najatých čarodějů, aby mi pomohl odstranit ochrany, které hnízdo může mít.~

@5028 = ~Zničení upírů

Zničil jsem upíry, ale jejich vůdce, Bodhi, mi unikla. Říkala o mně několik zajímavých věcí... mimo jiné věděla, že jsem Bhaalův zplozenec! Teď musím jít ohlásit úspěšné splnění úkolu siru Havunovi.~

@5029 = ~Upíři zničeni

Vrátil jsem se do Zářícího srdce s novinkami o porážce upírů. Řád mi nabídl, že mne za odměnu dopraví do Čarotvrze!~
